"April 1865.
"Kära mamma och pappa, jag hoppas att ni mår bra.
"Jag har goda nyheter. Det ryktas att kriget snart är slut.
"En sak jag har lärt mig är att...
"Travens inte är den enda familjen som splittrats...
"och där bror ställts mot bror.
"Jag är rädd att jag en dag ska möta Dal på motståndarsidan.
"Jag hörde att lillebror Jesse också tog värvning, men vet inte på vilken sida.
"Krama Heather och Sissy från mig, och oroa er inte, jag klarar mig.
"Just nu är jag nånstans i Georgia, och eftersom jag har blivit kapten...
"har ansvaret vilat tungt på mig.
"Det är ett otrevligt jobb, men det måste göras.
"Kära hälsningar från er son, Mac."
Mår du bra, älskling?
Jo då.
Jag hoppas att du kan stanna ett tag.
Tyvärr inte. Jag tror att vi kommer att ge oss iväg snart.
Det var tråkigt att höra. Jag hoppades att...
vi skulle få lära känna varandra lite bättre.
Tja, raring, så är det tyvärr i krig.
Man träffar nån och har bara en natt på sig att lära känna henne.
En natt?
Jag älskar att trösta en man.
Jag tänker på dina stackars fötter som har marscherat genom hela Georgia.
Marscherat? Jag är i kavalleriet.
Ridit hårt genom hela Georgia.
Och Virginia.
För att inte tala om Tennessee.
Jag är dålig på geografi.
- Vem är det? - Sergeant Ballock, sir.
- Försvinn. - Det är viktigt, sir.
Inget kan vara så viktigt.
Lee har kapitulerat, sir.
Kom in.
Sergeant...
vad sa du om kriget?
Ursäkta mig, kapten. En kurir kom nyss. Raka vägen från general Grant.
Kriget är över.
Mannarna vill gärna fira, kapten, och de väntar på er.
Hälsa att jag kommer strax.
Skvadron, halt!
Höger om!
Vill du ha ögonbindel?
- Jag vill veta varför jag ska skjutas. - För att ha sprängt en ammunitionsdepå.
Så klart att jag gjorde, trögskalle. Jag är ju soldat.
- Du är befunnen skyldig. - Jag har inget minne av nån rättegång.
Skvadron, givakt.
Färdigställning.
Sikta.
Håll fram händerna!
Tack, major.
Jag är glad att ni tittade förbi.
Vi kunde inte låta dig bli skjuten, Traven. Du är en alltför bra soldat.
- Vart är ni på väg? - Vi ska korsa Mississippifloden.
Slicka såren, samla oss...
försöka återvinna vår gamla stolthet...
och fortsätta kämpa.
- Du får gärna följa med oss. - Nej, sir.
Först tänker jag lägga mig och sova i några dagar.
Sen återvänder jag till Texas.
Jag tänker bruka jorden istället för...
att spränga den i bitar.
Du har åtminstone ett hem att återvända till. De flesta har inte det.
- Löjtnant. - Sir.
- Led hit extrahästen åt sergeant Traven. - Ja, sir.
Lycka till, sergeant.
Tack, major. För allt.
Du behöver säkert det här också.
Men titta där.
Du kan ta hästen.
Säkert att du vill göra det här?
Vi kanske ska diskutera saken.
Det är inte snällt att försöka stjäla nåns häst.
BAD 20 cent - HÅRKLIPPNING 15 cent RAKNING 10 cent
Du, Chrystal, ska du inte göra mig sällskap?
Du skulle må då va?
Hur mår du, raring?
Nån sheriff i närheten?
Där jag kommer ifrån hänger vi hästtjuvar.
Om vi saknar rep skjuter vi dem.
Mister, nu har du verkligen gjort ett misstag.
De två män du kallar hästtjuvar är våra släktingar.
Inte en gång till?
Har du nånsin drivit boskap?
Naturligtvis inte.
Vet du, ibland blir de skrämda.
Så skrämda, att minsta småsak orsakar panikrusning.
Och när de blir sådana...
måste man rida långt innan man har tid att spotta.
- Du pratar för mycket. - Ja, jag vet.
Min mamma brukade säga...
att när Gud delade ut tungor var jag först i kön.
- Dags för ditt bad, älskling... - Vad var det?
Hitta ett träd.
- Ingenting. Bara det gamla vanliga. - Nej, vad är det som pågår?
De hänger nån sydstatare, bara.
Släpp mig.
Jag måste dit.
Ska du inte ta ditt bad?
Vad säger du, sydstatare? Några sista ord?
Dra åt helvete.
Ursäkta mig...
men jag verkar komma och störa.
Vi roar oss lite bara.
Hittills har vi bara fått slåss med mygg.
Nu ska vi hänga en sydstatare.
- Släpp ner honom. - Varför då?
- Du är nordstatare, eller hur? - Det stämmer.
Men den här karln är en förbannad sydstatare.
Varför lägger du dig i?
Det skulle jag vanligtvis inte göra, men han råkar vara min bror.
Släpp ner honom.
Lägg era vapen vid trädet. Genast!
Släpp ner honom och lossa repet.
Snabba på, det är varmt. Hur många gravar vill ni gräva?
Lägg er på mage.
Det påminner om nåt, eller hur?
Ja, men då var det tvärtom.
- Gubben Childers lada? - Ja.
Jag vill minnas att hans dotter var där. Och hennes bröder jagade dig.
Ja. Jag hade bråttom att få på mig stövlarna.
Inte bara stövlarna, lillebror.
- Vad gör du här? - Jag råkade passera, bara.
- Du då? - Det spelar ingen roll längre.
Kul att träffa dig igen, Dal. Särskilt vid liv.
Detsamma, Mac.
Nu rider vi hemåt.
Tänk bara, Mac...
bara en halv dags ritt till, så är vi hemma.
- Vet Kate att du kommer? - Ingen vet att jag kommer.
Jag har verkligen saknat henne.
Det är nog inte bara hennes matlagning du saknar.
- Var är alla? - Pappa?
Mamma?
Rör er inte.
Pappa.
Mac, är det du?
Det är klart att det är jag.
Bra att du ropade, pojk. Jag tänkte skjuta.
Vem är den andre, pojk?
Det är jag, pappa. Dal.
Så sant jag lever, det är det.
Mor, kom ut hit.
Titta noga, mor. De hade fel.
- Jag gav mig tusan på det. - Svär inte, Luke.
Dal, är det du?
Hur mår du, mamma?
Det finns bara en i världen med den rösten.
Det är hans ansikte under skägglurven.
Armén sa att du var död.
Pojken min.
Mac, får jag en kram.
Var är flickorna?
Vad har hänt, mamma?
Låt mig hämta ett krus, så ska jag berätta.
Ta hand om det här.
De överföll innan vi hann sätta oss i motvärn. Förstörde hela stället.
När de gav sig av...
tog de Sissy och Heather med sig.
Jesse försvarade oss, men de slog till för snabbt.
Menar du att Jesse var här?
För två månader sen.
Han sårades i Tennessee någonstans, och de skickade hem honom.
Ni verkar ha gjort tappert motstånd.
Jag lyckades skjuta några skott, men de var för många.
De var vildare än comancher.
De tog all boskap och nästan varenda smula mat i huset.
Du säger "de", pappa. Vilka var de?
Soldater. Som han. Sydstatare.
Vet du vart de tog vägen?
Söderut, det är det enda vi vet.
Mamma? Är du oskadd?
Hon har inte kunnat sova sen det hände.
Hur kan jag sova när de har stulit mina barn?
Och Connerys ställe?
Är Kate oskadd?
Kate var här. Hon skulle äta kvällsmat med oss.
Togs hon också tillfånga?
Ni känner Kate, hon kämpade emot hårt.
Och myndigheterna? Vad har de gjort?
De kunde inte göra mycket utan att folk blev dödade.
Och om ni menar Gillette, så var han inte ens i trakten.
Var i helvete har han varit de senaste dagarna?
Jag tänker rida in till stan och fråga honom.
Rädda mina barn och för dem hem igen.
Oroa dig inte, mamma, vi ska hitta dem.
Mac, jag vill inte att du grälar med Miles Gillette.
Det kan hända att du dödar honom.
Stanna här med mamma och pappa.
Jag rider över till Sparks ranch och pratar med Shorty.
Jag antar att du har rätt.
Nån borde stanna hos mamma och pappa. Ta reda på vem som gjorde det, Dal.
Var beredd att rida snart.
Dal? Det var som tusan.
Alla trodde att du var död och begraven sen ett år tillbaka.
Roligt att du fortfarande är i farten.
Hur mår du, Miles?
Vet du vilka som överföll våra föräldrars ställe?
Vi vet bara att en hop laglösa slog till för en vecka sen.
De överföll ett halvdussin gårdar i trakten och försvann sen.
Hur många var de?
Ungefär ett dussin, hörde jag.
Beväpnade till tänderna. De hade vagnar med sig.
På en del fraktades säd, på andra fångar.
Var var du när det här hände?
Jag var i Converse och spårade en rymling.
Det ligger utanför ditt sheriffdistrikt, eller hur?
Ja, en bit. Men jag ville verkligen fånga honom.
Han är händelsevis en släkting till dig, din farbror Jack.
Även om jag hade varit här när de laglösa kom...
kunde jag inte ha förhindrat det.
- Du kunde ha förföljt dem. - De varnade oss för att göra det.
De sa att alla som försökte skulle bli dödade.
- Dal? - Hej, Frank.
Tråkigt att du behövde komma tillbaka till det här.
Det verkar som om de överföll er också.
Jag råkade vara hemma hos er med Kate.
Vi var förlovade, Dal. Vi skulle gifta oss.
Vi trodde att du var död.
- Pappa sa att de red söderut. - Ja, de gav sig iväg för fyra dagar sen.
Jag gissar att du tänker ge dig iväg efter dem.
Mac är där hemma nu. Han följer med mig.
Sharp-gevär. Ta dem.
Man kan träffa en ekorre på över 400 meter.
Tack, Miles.
- Jag beklagar. - Hon är en sjutusan till kvinna.
- Jag vill åka hem. - Jag vet, Heather. Det vill vi alla.
Varför har ingen kommit för att hjälpa oss. Nån måste komma.
Vi kan inte räkna med det. Vi måste klara det själva.
Hur då?
Jag ska tala med Jesse.
- Tror du att de låter dig göra det? - Vi får väl se.
Var försiktig, Kate.
Stopp där.
- Hur är det med flickorna? - De längtar hem.
Kate, om de tar oss till Mexiko har vi ingen chans.
Den här kanske hjälper.
- Var fick du tag i den? - Dal gav mig den när vi var barn.
Jag tror fortfarande att när jag tittar upp en dag...
så är han där.
- Han är död, Jesse. - Det tror jag inte på.
Han är för envis.
- Jag kan behöva hjälp. - Jag väntar på ditt tecken.
Miss Connery?
Gå tillbaka till kvinnorna.
Och du där...
vad du än planerar, så sluta med det, annars dör du.
Hästar, boskap...
tre, fyra vagnar, alla tungt lastade.
En riktig karavan.
De är på väg mot kusten.
Jag trodde att de skulle till Mexiko. Jag förstår inte.
- Kanske de vill ta en simtur. - De kan simma i Rio Grande.
Oavsett vad som händer vill jag att ni håller er undan.
- Vad tänker du göra? - Gör bara som jag säger.
Miss Connery.
Var så god och sitt.
Jag undrade när vi skulle få tid att umgås.
Varför gör ni det här?
Jag har mina skäl.
Inga skäl kan rättfärdiga det ni gör.
Jag pratar om södern, miss Connery...
och om en livsstil som har tagits ifrån oss.
Vad får er att tro att ni kan få den tillbaka?
Miss Connery...
det första rebelltjutet ljöd vid Manassas...
och vid 100 slag sedan dess, från Richmond till Gettysburg.
Rebelltjutet är svårt att beskriva.
Det är en blandning av rädsla, ilska, och upprymdhet...
men det inspirerar män, även efter nederlaget.
Nordstatarna tror att de har hört det för sista gången, men det har de inte...
och jag tänker väcka det till liv igen på nåt sätt.
De här människorna har inget att göra med det.
Jag beklagar. Jag beklagar verkligen.
Du, där...
repen skär in i mina handleder. Kan du inte lossa dem lite?
Nån försöker fly.
Skjut inte.
Jag vill ha honom levande.
Jag tar honom.
Inget skjutande, sa jag.
- Major! - Döda honom.
Det var slutet för honom.
Synd, vi kunde ha fått ett bra pris för honom i Mexiko.
Bra idé, att ta vägen genom den här floddalen.
Det är hett nog att steka ägg.
Man kan bryta benen här.
Allt tycks bitas här, och jag luktar som en gammal fåraherde.
Mac, de har fyra dagars försprång.
Den här floddalen är snabbaste vägen till kusten.
Visst.
Kom igen, storebror.
Vad är det med dig? Du har inte sagt mycket de senaste timmarna.
Det är Kate.
Jag trodde inte att hon skulle överge mig för en annan.
Tja, Dal, hon trodde ju att du var död.
Hon kunde ha väntat tills hon var säker. Frank King av alla!
Trevlig kille. Äger stor ranch med mycket boskap.
Hon har alltid sagt att hon inte kan älska nån annan.
Hon gav ju inte mitt lik tid att kallna innan hon hittade en annan.
Du har rätt. Glöm henne.
Vad menar du, glömma henne?
Hon kanske hade sina skäl, vet du.
Jag är ledsen för er väns skull.
Varsågod.
Ni behöver inte möta samma öde som de andra, miss Connery.
Jag skulle vilja ta med er tillbaka till södern.
Jag kan erbjuda er ett mer ståndsmässigt liv.
Om ni återvänder så skjuter de er.
Ni är ingen soldat längre, utan en brottsling.
Jag är fortfarande major Cooper Ashbury, och de följer mig.
Och flickorna Traven?
De hamnar i Chihuahua till slut.
Men vad säger ni, Miss Connery? Är ni intresserad av mitt förslag?
Inget hos er intresserar mig, major.
Jag hamnar hellre i Chihuahua.
Där kommer skeppet, major.
För ner handelsvarorna och fångarna till stranden.
Ja, sir.
Lystring, mannar!
För genast ner handelsvarorna och fångarna till stranden!
Ni hörde löjtnanten!
Stå inte bara där och gapa, rör på fötterna!
Vänd på vagnarna.
Soldat, rada upp kvinnorna tillsammans med de andra.
Rör henne inte.
Argsinta som markattor. Rör dem inte, Hardy.
Ställ er på led.
Kom nu, ställ upp er.
Ta in den ända till land.
Var försiktig, señor.
Överste Hammond, jag är major Ashbury.
Till och med här nere vet vi att kriget är över.
Inte för mig och mina män. Det var därför jag kontaktade er.
Vi vill köpa vapen och ammunition.
Vi tänker återvända norrut och döda nordstatare.
Jag ser att ni är en förlåtande själ, major.
- Jag vill gärna se vapnen. - Givetvis.
Gevär.
- Löjtnant. - Sir?
Jag behöver 200 till, och ammunition.
Det blir inget problem, major.
Jag vill gärna se resten av gevären nu.
- Det går inte. De är inte här. - Var är de då?
Två dagars seglats härifrån.
Jag har smugglat vapen länge, major.
Jag har för vana att alltid se bytesvarorna först.
Varsågod och titta.
Dessa kvinnor kommer att inbringa ett bra pris.
Männen jag tog är starka och passar bra i silvergruvorna.
- Samt boskap och hästar. - Är det där säden?
Det mesta av den. Vi har närmare ett ton.
Maximilian behöver maten till sina soldater...
och ni gör affärer med Maximilian.
Jag gör affärer med den som betalar bäst.
Hon duger inte.
Hon är stark. Hon arbetar bra.
Det är mulor också, men de är inte intresserade av mulor där nere.
Det här är vad de är intresserade av.
Unga och söta.
Och livfulla.
- Vad kostar de? - De är inte till salu.
För hon er talan, major?
De är speciella.
Jag håller med.
Blont hår är sällsynt söder om gränsen, det ger ett bra pris.
Och rött hår är ännu sällsyntare.
Jag betalar 1 000 dollar för henne.
Hur ska ni ha det, miss Connery?
Jag menade vad jag sa igår kväll.
Lägg till ett dussin gevär så får ni henne.
- Avgjort. - Synd.
- Ta hans stövlar. - Visst.
Dal.
- Mac? - Han minns oss fortfarande.
Dal, det är du.
- De sa att du var... - Jag vet, jag börjar bli trött på att höra det.
Ja, nog är det sydstatare alltid, som fortfarande krigar.
Ledaren kallar sig Ashbury.
- Cooper Ashbury? En major? - Just det.
Hans mannar skulle följa honom till helvetet om han bad dem.
Jag var rädd för det.
Det stämmer att de skulle följa honom till helvetet.
- Jag red själv med honom ett tag. - Varför tog de så många gisslan?
De tänkte sälja oss som slavar för ett bra pris.
Comancheros.
De säljer männen till slavarbete i silvergruvorna.
Kvinnorna tar de till Chihuahua och säljer som...
Ja, vi fattar.
Hur är det med mamma och pappa?
De väntar där hemma.
- De är åtminstone tillsammans. - Japp.
De har alltid klarat sig bra tillsammans.
- Hur mår flickorna? Är de oskadda? - Heather är uppskrämd.
Sissy tar hand om henne, och Kate tar hand om dem båda.
Jag hörde att du blev sårad nånstans i Tennessee.
I skuldran.
Men jag mår bra nu.
Sa mamma vilken sida jag slogs för?
Nord eller syd, det är oviktigt.
Man slåss för det man tror på. Var glad att det är över.
Jag håller med.
Kan du rida?
Ja, det går bra.
Vi fortsätter imorgon bitti.
När ska vi hämta gevären?
Vid första tidvattnet.
Men bara ni själv och två till får följa med.
Vi fraktar säden och fångarna. Det finns inte plats för alla.
Och hästarna och boskapen?
Mina karlar driver dem hemåt när vi återvänder, om fyra eller fem dagar.
Vi är överens, major.
Ni kan lita på mig.
Kanske du vill göra mig sällskap vid måltiden.
Fasanerna här i trakten är delikata.
Tillagade med vin och salvia.
Du måste vara utsvulten.
Nå?
Om du tänker använda kniven mot mig, glöm det.
- Och om jag försöker? - Mannen därute skulle skjuta dig.
Vilket skulle göra dig mindre tilldragande som middagsgäst.
Tillåt mig.
Vad händer med oss nu?
- Chihuahua? - Nej.
Inte du. Du är för högklassig för det.
Varför inte Mexiko City, St Louis, New Orleans?
Jag har verkligen lust att ta dig med dit...
men jag är rädd att jag skulle vakna en morgon...
och finna att du har gjort ett halsband av mina tänder.
- Nej, du får stanna här så länge. - Och de andra flickorna?
- De följer med mig. - Jag följer hellre med dem.
Beklagar.
Jag kommer snart tillbaka, och då bestämmer jag vad som ska hända med dig.
Ligg hårt på årorna, pojkar!
Herregud. Kate är där, men de för bort flickorna.
Panikrusning!
- Du väntade i längsta laget, eller hur? - Jag fick sand i ögat.
Jag borde ha förstått att du skulle komma.
Ja, det borde du.
Jag sa ju att han är för envis för att dö.
Jesse!
Gode Gud, vi trodde att de dödade dig.
Du borde veta vid det här laget att vi Travens är svåra att ta kål på.
Jag har nåt som tillhör dig.
Tack, Kate.
- Hej, Mac. - Hej, Kate.
Vad sägs om den där jag hittade efter vägen?
Hur blir det med Heather och Sissy?
De fördes med båt till Mexiko imorse.
- Varför tog de inte med dig? - De tyckte att jag var för besvärlig.
Det kan jag förstå.
- Och Ashbury? - Han följde med dem.
Det är en lång ritt till Chihuahua.
Och de reser med båt.
Jag känner inte till Mexiko.
Dal?
Inte jag heller.
Jesse?
Jag känner en som vet.
Jack Traven.
Menar du farbror "Black Jack" Traven?
Jajamän.
Nå, storebror, som du vet kallar en del honom "skurk".
En del kallar honom till och med "brottsling".
Vi vet alla att han är en skurk. Dessutom vet vi inte var han är.
Stadsfängelset i Converse.
Vad väntar vi på?
Jag har aldrig sett farbror Jack anstränga sig förut.
Roligt att se att ni pojkar överlevde kriget.
Sluta fånstirra. Det är förödmjukande nog utan att ni skrattar åt mig.
Kom igen, farbror Jack, du har suttit inne förut.
Det bekymrar mig inte. Det är arbetet jag syftar på.
Många har sett mig leva om i mina dar...
men ingen har nånsin sett mig kroppsarbeta.
Oroa dig inte för det, Jack.
Vi tänker inte skvallra. Vad sitter du inne för?
De försöker sätta dit mig för ingenting.
Jag träffade en jänta i Big Springs, och det visade sig att hon var gift.
Sitter du inne bara på grund av det?
Det är lite mer komplicerat än så, men...
hur hittade ni mig, pojkar?
Miles Gillette.
Jaså, Miles Gillette.
Mac, jag hoppas att du tänker kandidera mot honom som ny sheriff.
Den karlen har varit efter mig i 30 år, och han ger sig aldrig.
Vad har du gjort honom?
Inget allvarligt.
Jag menar, man får ju inte ens tumma på lagen längre.
Förra gången du var i fängelse berodde det också på en kvinna.
Domarens fru, om jag minns rätt.
Och det förekom skjutande.
Självförsvar.
Börjar du inte bli lite för gammal för det där?
- Skjutande, menar du? - Nej, jag menar det andra.
När jag blir för gammal för det får de gräva ner mig.
Och den senaste kvinnan. Nåt skjutande?
Inget att tala om.
- Vi tittade bara förbi för att hälsa. - Tack.
Mac, vi behöver honom.
- Du hörde vad han sa. - Visst, men vi behöver honom.
Det låter ju bra.
Men hur ska vi få ut honom? Han sitter ju i fängelse.
Några ljusa idéer?
Jajamän.
Kom nu, farbror Jack, vi måste skynda oss härifrån.
Kom nu, farbror Jack.
Var du tvungen att använda två dynamitgubbar?
- Hej, Kate. - Hej, Jack.
- Jag tog med din häst. - Tack.
- Roligt att du fortfarande lever. - Tack ska du ha.
Ta en titt på dessa rynkor och gråa hår.
Vartenda ett är välförtjänt.
Jag uppskattar verkligen att ni pojkar hjälpte mig att rymma.
Jag hoppas att ingen hann känna igen er.
Jag måste vara galen. Spränga ett fängelse!
Förresten, vart är vi på väg?
Mexiko.
Du känner till trakterna där, eller hur?
Jag känner de trakterna bättre än en kanin känner sin håla.
Varenda väg, stig, bar...
och bordell.
Vi ska inte dit för att roa oss, Jack.
Inte?
Varför ska vi då dit?
Mac, Dal, kom upp hit fort!
Titta där borta.
Vilka är de?
Jag gissar att det är ett uppbåd.
De verkar ha bråttom.
Farbror Jack, har du berättat allt för oss?
Vad menar ni?
Med tanke på hur hårt de rider måste du ha utelämnat nåt.
Det kanske beror på den där killen jag sköt i Waco.
- Sköt du ihjäl nån? - Inte bara det.
Hans pappa var borgmästare.
Jag vill inte höra mer.
Om de hinner ifatt oss kan jag aldrig bli sheriff.
Hör du mig? Aldrig!
Du kan alltid börja på ny kula.
Miles Gillette är i täten.
Varför är han med dem?
Kanske han hörde att du vill bli sheriff.
Varför jagar sheriffen i Big Springs dig...
för nåt du gjorde i Waco?
Tja, Mac, den där gamle torrbollen har alltid haft nåt emot mig.
Om ni fortsätter prata hinner de ifatt oss.
Nej, för om några timmar är vi vid Rio Grande.
Sen är vi i Mexiko.
Laguna Madre - Mexiko
Är det era mannar?
Min välkomstkommitté.
Jag ser inga gevär.
Vi har ett system här. Ser ni vagnarna där?
De ska transportera säden och fångarna till tåget.
Tåget?
Tåget som tar oss till Chihuahua.
- Era gevär finns på tåget. - Hur långt är det dit?
En halv dagsresa härifrån.
Carlos, vad tycker du om den snygga blondinen?
Var är Jack?
Han skulle hålla vakt, men han försvann.
- Var är Mac? - Han letar efter farbror Jack.
- Varsågod, jag har hämtat dricka. - Var har du varit?
Det finns en by därborta, och där finns några flickor som skulle...
Uppbådet är i sikte. Vi måste sticka.
Du har inte berättat varför uppbådet inte ger sig.
- Det måste bero på det där andra. - Vilket andra?
Det var inte mitt fel. Jag drack bara en massa whisky och...
Whisky får ofta skulden för saker som vi gör. Kom nu.
Var rädd om tequilan.
Lasta av alltsammans.
Lås in allihop i fånglägret.
Och jag menar alla.
Nej!
Okej, ner med er. Skynda på!
- Inget tecken av dem. - Bra.
Jag rider dit upp och håller utkik.
Bra att de gav upp. Hästarna behöver vila.
Ja, det kanske de också gör.
- Hur mår du? - Jag mår bra.
Det är rätt varmt.
Du, Kate.
Hur blev du så kärvänlig mot Frank King?
Vad menar du?
Ni är ju förlovade. Det tycker jag är ganska kärvänligt.
Jag hörde att du var död. Vad skulle jag göra?
Du sa alltid att du skulle vänta på mig.
Vänta? Jag har väntat på dig nästan hela livet.
- Som jag sa, så hörde jag att du var död. - Men jag är inte död.
Det talade ingen om för mig.
Likadant när du stack, inte ett ord.
Ett krig pågick.
Du vet, ibland måste en man göra...
Vad han måste. Det måste en kvinna också...
och jag är kvinna, Dal Traven, inte martyr.
Jag trodde att du visste att jag skulle komma tillbaka.
Hur skulle jag veta det?
Jag trodde att det är så det ska vara.
Du trodde?
Varför frågade du aldrig mig?
Fråga dig? Fråga vad då?
Varför ställde du aldrig samma fråga som Frank King gjorde?
Du, Dal, medan du försöker förstå dig på kvinnosläktet...
kan du passa på och bada.
De där två måste vara tokiga.
Det kallas visst kärlek, lillebror.
Det är ungefär samma sak, eller hur?
Hur har du det med kärlekslivet?
Inget för mig.
Sen jag kom hem har jag hjälpt mamma och pappa med ranchen.
Och din utbildning då?
Jag tänkte återuppta den när vi kommer tillbaka.
Det var roligt att höra.
Vi Travens har många fel...
men okunnighet är inte ett av dem.
Särskilt inte när man har en storebror som tänker bli guvernör.
Inte alls, men det imponerar på damerna.
Det är svårt att leva upp till ditt föredöme, Mac.
Hör på...
var bara dig själv, Jesse. Du har klarat dig bra hittills.
Jag insåg just att Holiday Hammonds gömställe ligger bakom nästa höjd.
Jag känner hans män, så jag kan rida dit.
Men dig skjuter de förmodligen.
Du menar att de bara släpper in...
tjuvar och mördare?
Jag menade inget illa.
Kan du tala om för mig hur du ska få resten av oss dit...
utan att vi blir skjutna?
Det ligger en missionsstation en bit bort.
Jag tänkte rida dit och be en bön för er pojkar.
Vad sa han?
Att han tänker bli religiös.
Bäst att du följer med honom.
Amen.
Var fick du tag i de där?
Jag lånade dem.
Stal, menar du.
De säljer inte såna, som du vet.
Tänker du låna den också?
Här, ta de här...
och låt oss sluta prata och komma härifrån.
Överste, jag vill se vapnen nu.
Varför så bråttom? Njut av festligheterna.
Jag har hållit min del av avtalet.
Mañana, mañana.
Nu! Jag vill se dem nu!
Nu, sa majoren.
- Genast? - Genast.
Ni har spelat dubbelt ända från början, överste.
Det stämmer, major. Men det är en risk man tar...
när man gör affärer med såna som jag. Lås in honom.
Vad tusan pågår här?
Kate ska ta sig dit in och ge tröst åt fångarna.
Fångarna?
Tänker ni sända henne dit ensam?
Vi måste ju vara minst tre, Dal.
Det är enda sättet för oss att ta oss in.
Varför måste det vara Kate?
Tja, du skulle se rätt fånig ut i den här utstyrseln.
Dal, glöm inte att Ashbury är där. Han känner igen både dig och Jesse.
Jag antar att farbror Jack har rätt.
Tre av oss måste ta oss in. Det blir jag, Jack, och Kate.
Ashbury känner igen Kate också.
Inte i den där utstyrseln.
Jag vill inte att hon går dit.
Ska du inte fråga vad jag vill?
Jag har varit med längre här än du har.
Heather och Sissy är där.
- Hur ska vi annars rädda dem? - Vi hittar ett annat sätt.
Kom nu, Dal. Vi tar en liten ridtur.
Jesse, ta och hämta Sharp-geväret från min häst.
Du kommer nog att behöva det bättre än jag.
Ha tålamod med honom, Kate.
Tyvärr ärvde han den där envisheten efter pappa.
Jag har aldrig sett er pappa vara brysk mot er mamma.
Han försöker nog, men hon ger igen med ränta.
Precis som du gör.
De fick ett bra liv tillsammans.
Det är det enda jag vill ha.
Om du kan stå ut med honom får ni ett bra liv.
Kate, han behöver dig, det vet du.
Du har rätt. Han behöver mig, men han vet inte om det.
Det tror jag att han gör. Du känner honom lika bra som jag.
Han har dig kär.
Han har dig mycket kär, men...
han vet inte hur han ska uttrycka det.
Är det inte dags att han lär sig?
Tja, det är inte hans stil...
men jag ska säga dig en sak.
Jag slår vad om att han lär sig, om du stannar hos honom.
Och du då?
Kate, kommer du att kunna ta dig in dit utan risk?
Oroa dig inte, Mac.
Även om jag blir upptäckt gör de mig nog inte illa.
Du svarade inte på min fråga. Du då?
Att ge sig in ensam är riskabelt.
- Så där gör du alltid. - Vad då?
Byter ämne när det blir för personligt.
Du tror att du vet hur jag fungerar, eller hur?
Men det gör du inte, för jag talar inte om mig själv...
utan om Dal.
Jag tror att han beter sig som han gör...
Vad är det med er Traven-pojkar?
Jag antar att du vill säga nåt viktigt.
Dal kan inte uttrycka sina känslor för kvinnor, och du flyr.
Jag flyr inte. Jag menar, Kate, du vet hur det är.
Jag kandiderar ju till sheriffsjobbet.
Det finns inte rum i mitt liv för en kvinna just nu.
Ditt problem, Mac Traven, är att du är rädd för kvinnor.
Låt mig säga så här.
Om jag träffade nån som du...
skulle jag överväga att gifta mig. Lugna ner dig nu.
Det är rena getingboet där nere.
Om du har en plan, Jack, är det bäst att du berättar om den.
Du frågade aldrig var jag fick tag i tequilan.
Var?
Jag stal den. Liksom jag stal det här.
Jag har en plan.
Sluta oroa dig för det där fruntimret. Hon är både tuff och klok.
Det vet du. Och när skjutandet börjar...
är hon där och tar hand om flickorna.
Vi ska skydda henne, Dal. Jag lovar.
Bäst för dig att du håller det löftet.
Söker ni nån?
Jag hörde på missionsstationen att några kvinnor förts hit. Jag vill träffa dem.
Det här är ingen bra plats för er.
För mig till dem, är ni snäll.
Hur mår ni, pojkar?
Jag har inte sett dig på länge.
Jag trodde att en sheriff eller äkta make hade skjutit dig.
Jag har nog några efter mig, tror jag.
Vem är han?
Min brorson.
Varsågoda.
Det var ju inte så svårt.
Syster, vill ni be för mig?
Naturligtvis, min son.
Jag är syster Katherine.
Farbror Jack...
jag vet att du har en plan. Är det inte dags att du berättar för mig?
Varsågod, du kan behöva den här.
Kate!
Mac är här. Jesse och Dal också.
Menar du att de lever?
De ska rädda er härifrån.
Ni inkräktar, sir.
Förlåt mig, syster.
Men trots doket kunde jag inte undgå att se att ni är ganska ung.
Och nu undrar jag hur ni ser ut utan den utstyrseln.
Jag är nunna. Har ni inget samvete?
Inte när jag tjänar på att vara samvetslös.
Hej, Kate. Välkommen till Mexiko.
SALOON
Har ni hört vad den gamla ungmön sa till kofösaren?
- Nej. - Berätta du, farbror Jack.
Så ja, amigos.
Det har varit en lång ritt, så jag bjuder laget runt.
Tusan, det där uppbådet kommer väl snart hit.
Vad väntar de på?
Jack sa att vi skulle vänta på hans signal.
Vilken signal?
Han sa att vi skulle veta.
Kom nu, amigo!
Lugn bara. Jag kommer strax.
Jag antar att det där är signalen.
Jag tar den till vänster.
Mitt i prick.
För henne till min järnvägsvagn. De andra också.
Nej!
Tack, farbror Jack.
Här kommer Dal och Jesse.
Kom nu, skynda på.
Nu åker vi.
Säg åt lokföraren att starta genast.
Jag ska hämta flickorna.
Hitta flickorna.
Hej, farbror Jack.
- Var är systrarna Traven? - På tåget.
Ta skydd!
Tack och lov att ni är vid liv.
Flytta er.
Var är Kate och flickorna?
Vid Gud, jag borde döda er för vad ni har gjort mot min familj.
Gör det då.
Det får vara nog med dödande.
Jag tror att den här tillhör er.
Då är vi kvitt, major.
Dal, Hammond har flickorna och Kate ombord på tåget.
Det verkar som om nån har startat ett krig.
Är alla döda?
Det måste finnas nån här.
Mac, se upp!
Vi når fram till Chihuahua ikväll.
Dagen därpå kanske ni vill besöka Mexiko City.
Överste Hammond, tänker ni dricka upp all konjak själv?
Nej, inte alls. Slå dig ner.
Stoppa tåget.
Genast!
Lugn, cowboy.
Jack Traven!
Jag har inte sett till honom.
- Är ni oskadda? - Ja, och du?
Stanna här.
Ni pojkar ligger redan illa till. Bäst att ni flyttar er.
Beklagar, sheriff, det kan vi inte. Vi vill att ni släpper Jack.
Jag vet varför ni pojkar kom hit ner. Jag beklagar vad som hände er familj...
men jag har mitt jobb att sköta. Jack Traven ska tillbaka till Texas.
Det ska vi allihop. Farbror Jack ska rida med oss.
Ni hjälpte er farbror att fly från fängelset.
Jag är beredd att ha överseende med det.
Du har ingen jurisdiktion här nere. Vad har han gjort, förresten.
Vad han har gjort?
Han är hästtjuv, usling...
en falskspelande, lögnaktig, kvinnotjusande...
Kvinnotjuseri är inget lagbrott.
Berätta för dem, Gillette, hur du suttit av din tjänstgöring i alla år...
för att plötsligt börja jaga mig så att jag fick ridsår.
Du har varit lös alldeles för länge.
Det ligger mer bakom. Antingen berättar du eller jag.
Jag skär ut tungan på dig, Jack.
Bäst att du berättar, Miles.
Han har sprungit efter min fru.
Det är bara halva sanningen.
Frun din har sprungit efter mig i många år...
och jag tröttnade på att springa undan.
Jag tog dem på bar gärning. Och jag tänker bura in honom.
Om du tänker ta en Traven måste du ta alla.
Beklagar att det måste bli så illa.
Det kanske inte blir nödvändigt.
Jag föreslår ett byte, sheriff. Holiday Hammond mot "Black Jack" Traven.
Hammond är ett storkap jämfört med farbror Jack.
Det skulle se bra ut för er att rida in i Texas med Holiday Hammond i bojor.
Han har varit efterlyst i nästan 20 år.
Den mest efterlyste i Texas, har jag hört.
Vi är överens.
Du skulle ha älskat Mexiko City.
Kanske, men du skulle aldrig ha kommit dit levande.
Kate, då hade jag dött lycklig.
Jack Traven, låt mig aldrig se dig i närheten av Big Springs igen.
Det bestämmer nog inte du, Gillette.
Jag tänker nämligen kandidera till sheriffposten. Vi ses vid valurnorna.
Hälsa frugan.
Jack Traven mot Holiday Hammond.
Det var allt ni som gjorde det bästa kapet.
Det kan diskuteras.
- Hoppla. - Ursäkta.
Har ni rum för en till?
Tänker du avstå från hästen och åka med vagnen?
Tja, det var en sak jag tänkte fråga dig.
Nu far vi hem.
Hoppla!